En meddelelse Toget på platform 2 afgår 16.50 -
- mod Ealing Broadway, Hanwell, Hayes, West Drayton -
- Langley, Taplow, Milchester og Brackhampton.
"DØDEN HAR VINDUE"
- Billetter, tak. - En kvinde er blevet kvalt.
- Hvabehar? - En mand kvalte en kvinde i et tog.
- Jeg så det derude. - Kvalt?
Ja, kvalt. De må gøre noget.
Jeg? Ja ...
"DØDEN HAR VINDUE"
De tror ikke, De var faldet hen og drømte?
Unge mand, jeg drømte ikke, hvad vil De gøre ved sagen?
Vi er i Brackhampton om fem minutter.
- Så anmelder jeg det. - Tak.
Hvad er Deres navn?
Miss Jane Marple.
Old Pasture Lane.
- Milchester. - Milchester.
Jeg melder det til stationslederen.
- Ja, gør det. - Tak.
Et mareridt, om jeg må bede.
Lucy, jeg åbner.
- God morgen... - Ikke i dag.
Kommissær Craddock.
Undskyld, kom indenfor.
Jeg har set aviserne igennem, der står ikke et ord om mordet.
Politiet har vel givet pressen mundkurv på.
Sid ned.
Indlul morderen i falsk sikkerhed og slå til.
Hvad er der? Hvor fjollet af mig. Undskyld.
Lucy! - De vil vel gerne have te?
- Te til kommissæren, tak. - Ja, ma'am.
Har De snuppet ham?
Ja ...
Vi er nået frem til at det De så ...
- ...var en mand og kvinde ... - Det sagde jeg jo.
Måske var de på bryllupsrejse.
Nok er jeg det, der kaldes gammeljomfru -
- men jeg kan godt kende forskel på kæleri og mord.
Jo, men har vi gennemsøgt hvert eneste tog -
- og ingen sygehuse har fået kvinden ind.
Blond, frakke med pelskrave.
Ingen sådan kvinde er set stige af et tog.
Nej, hun var jo død!
Sporene er gennemsøgt langs hele linien. Ingenting.
- De tror mig altså ikke. - Det var ikke det jeg mente.
- Jo. - Slet ikke.
Men?
En kvinde kan ikke blive dræbt i et fuldt tog uden at vi ved det.
De mener det nok godt.
Men hvis De tror, jeg vil tillade, -
- folk at opfatte mig som en fjollet kone med nykker, tager De fejl.
Farvel!
Falcon Smiths sidste, "Hattehyldehængningen"-
- er ikke kommet endnu.
Det er for dårligt.
- Lad mig vide, når den kommer. - Naturligvis, mrs. Stainton.
- God morgen, miss Marple. - God morgen, mr. Stringer.
God morgen, Hilda.
Et øjeblik ...
"Hattehyldehængningen", jeg gemte den til Dem.
- Opfatter De mig som tosset? - Nej da.
- Ved mine fulde fem? - Absolut ...
- Hallucinerer jeg? - Nej.
Tak, mr. Stringer.
- Politiet tror, jeg er fjollet. - Hvad?
Det jeg så var åbenbart et ungt par opslugt af ægteskabelig lykke.
Hvis jeg var Dem, ville jeg skrive til politidirektøren.
Hvor mange detektivromaner har vi læst?
Det er umuligt ... i hundredvis.
Så vi ved, hvordan kriminelle tænker.
Absolut.
Så er det på tide, vi får afprøvet vores viden.
- Vi? - Ja, vi.
- Så er den kommet. - Er den?
Jeg har førsteret.
De vil ikke kunne lide den. Moren gjorde det.
Hvor ved De det fra? Den er jo lige udkommet.
Sådan er det altid hos Falcon Smith. En forfærdelig barndom.
Te og kager. Kommer De?
Ja, gerne.
Her har vi det.
17.00-ekspressen til Brackhampton mødte nok mit tog ...
- Cirka her. - Hvordan ved De det?
Konduktøren sagde, der var fem minutter til Brackhampton.
Han kom ind et minut efter mordet.
Så seks minutter før Brackhampton med cirka 50 kilometer i timen.
Cirka der.
Og liget?
Det blev smidt af toget et sted før Brackhampton.
- Politiet fandt det ikke. - Selvfølgelig ikke.
Morderen kom tilbage og flyttede liget.
Nu må politiet efterforske sagen.
Det gør de ikke.
- Men en ny eftersøgning ... - Vi laver vores egen.
- Hvad? - Lige præcis.
Spis en god morgenmad i morgen. Vi skal ud og gå en tur.
BRITISH RAILWAYS ADGANG FORBUDT
Der må være noget.
Et lig kan ikke smides af et hurtiggående tog uden spor.
Hvis vi bliver her, bliver vi anholdt.
Nonsens! Ingen ser to banearbejdere.
Vores forklædning er ikke god nok.
En sko, en stump stof ... noget.
Rejseplanen er måske gammel, men det 19.15 går sikkert endnu.
- Det er muligt. - Her kan være farligt.
Utvivlsomt.
Miss Marple!
- Miss Marple! - Ja?
- Der er De, jeg hørte noget. - Og jeg fandt noget.
Ja?
Det ligner noget, nogen har smidt ud af et tog.
Hvis det var liget -
- ville det være rullet ned, og være blevet standset af muren.
- Hvor er det så? - Det er det, der er spørgsmålet.
- Det kan være begravet. - Så skal man bruge en spade.
Det her er ikke noget godt sted at begrave et lig.
Med mindre ...
Fra hendes pelskrave, tror jeg.
Vil De hjælpe mig op?
- Men miss Marple ... - Hjælp mig.
Nej, nej!
Fold hænderne til en kongestol.
Pas på, er De klar?
- Hold hænderne samlet. - Ja.
- Er De klar? - Ja ... op!
Fantastisk.
Ned!
- En forfærdelig mand. - En forfærdelig hund.
Vi må vist hellere gå.
Jeg er sikker på, at liget ligger på den anden side af muren.
- Det er Ackenthorpe Hall. - Jeg ved det. Perfekt.
Nogen fra huset kan let hente liget -
- og begrave det.
- Mener De en af familien? - Eller en tjener, hvis De har dem.
Tjener ... Gad vide ...
Hvad det end er så, nej, nej, nej!
Vi foretager en midlertidig tilbagetrækning.
MRS. BINSTERS ARBEJDSFORMIDLING
- God morgen. - God morgen.
Jeg har ingen ledige, ikke engang en ung pige.
Jeg søger en plads, jeg tilbyder ikke en.
Værsgo og sid ned.
De er kommet til den rette.
Det er rart, der stadigt findes tjenstvillige folk.
Lad os se. Ja! Her har vi noget.
"Godt hjem til rar dame. Eget værelse, tv, radio og bil."
"Te på sengen om søndagen. Pensionsplan."
Gud forbyde!
Ja så.
"Mrs. Forbes Alexbridge. Flytter til hus nær Monte Carlo."
De kan ikke lide udlændinge. "Egne indsatser."
Jeg spiller ikke.
"Mrs. Hamilton Potts." Dingley Stutteri, De ved.
"Syv børn - den ældste er syv."
Nej, tak.
Må jeg tale med mrs. Binster.
- Det er mig. - Javel.
Er der ikke en plads på Ackenthorpe Hall?
- Ackenthorpe Hall? - Ja.
Jo, det tror jeg nok.
De har altid brug for folk.
Tak.
Ja?
Jeg er Jane fra mrs. Binsters Arbejdsformidling, den nye hushjælp.
Du ser ud til at være gammel nok til at vide bedre.
- Jeg skal møde miss Ackenthorpe. - Du er ventet. Derinde.
- Miss Ackenthorpe? - Ja.
Jeg er Jane.
- Den ny hushjælp? - Ja, Jane Marple.
Vil De vise mig, hvor jeg skal bo?
Ja, naturligvis.
Vil du virkelig have stillingen?
Ja, ellers ville jeg ikke være her.
Jeg vil ikke have en hushjælp. Jeg vil have en, der kan arbejde.
De vil have en der kan lave mad, vaske, rede senge, skure -
- tænde op og rense pejsene. Jeg forstår.
- Jeg håber, De vil kunne lide det. - Det vil jeg sikkert.
Jeg håber ikke arbejdet er for krævende, vi er kun tre.
Jeg, min nevø, på ferie fra skolen ...
... og far.
Lad mig vise dig værelset.
Den tager jeg. De må gerne tage køllerne.
- Jeg må træne. - Naturligvis.
Personalet består af Hillman, gartneren -
- og mrs. Kidder, der åbnede.
Hun kommer tre eftermiddage om ugen og tager det grove.
Farfar. Han grundlagde familieformuen. Kiks.
Ja, og så småkager senere.
En bister man, er jeg bange for.
Jeg bør nok forklare at min far er ...
Ja, han kan være svær. Han er invalid.
Han er meget økonomisk og kan sige nogle væmmelige ting.
- Jeg vil ikke have, at du ... - Jeg er vant til ældre mennesker.
Så går det nok.
Emma! Emma! Jeg kan høre dig.
- Ja, far. - Undskyld mig. - Du skal ikke stikke af.
- Er den nye pige her? - Ja, far.
Hun er vel kraftig, jeg hader de tynde gespenster.
Stå ikke der, kom ind med hende.
Kom ind.
Det her er miss Marple ... Jane.
En grim Jane.
Vi kan ikke alle være unge og smukke, mr. Ackenthorpe.
Jeg tåler ikke næsvished.
Så får vi to det fint, det gør jeg heller ikke.
Hvis du bliver her, skal du vide -
- at selvom jeg bor i et stort hus, er jeg ikke rig.
Så du skal ikke få gode ideer.
Jeg bor her, fordi jeg vil, ikke fordi jeg har råd til det.
- Tror du ikke ... - Nej! - Kan du lave mad?
Hvis De vil have husmandskost.
Torsk er godt og billigere end hummer.
Det kommer an på, om ganen er renset for billige opiater.
Hvis du mener det, jeg tror, kostede den her to shilling.
Ja.
- Jeg viser miss Marple værelset. - Gør det.
Det er gartneren, Hillman. Han hjælper far.
De kender hinanden.
Bliver De, miss Marple ... Jane?
- Naturligvis. - Det var dejligt.
Kom tilbage, Emma! Du glemte min medicin.
Undskyld. Værelset er lige overfor trappen.
- Jeg finder det. - Tager du dem?
- Går det? - Tak.
Kom frem.
Jeg vil råde dig til at komme frem!
Ja ...
Er du miss Emmas nevø?
Ja, Alexander Eastley. Goddag.
Goddag. Jeg hedder Jane Marple.
Sikke en skuffelse. Jeg håbede på Jayne Mansfield.
Du har meget til fælles med din morfar.
Vi ligner hinanden.
Men jeg er ikke nærig. Han trækker vasen i lønnen.
Du må hellere forsvinde herfra.
Jeg havde fået skæld ud og du ti år.
Sådan kan det stadig gå.
Du ligner hverken Jayne Mansfield eller en hushjælp.
Du ligner heller ikke en dreng særligt meget.
Der er noget skummelt med dig. Du bliver nok snart fyret, -
- efter mrs. Kidder selvfølgelig, den dystre tingest.
- Der var også Annie. - Annie?
Din forgænger, tynd som en tændstik og en dårlig kok. Laver du mad?
Sikkert bedre end Annie.
Morfar hader at spise sent. Jeg ville vente med at pakke ud.
Så må du vise mig køkkenet. Alexander.
Selvfølgelig ... Jane.
Emma!
Han råber altid, som regel om penge.
Emma!
Alle venter på at han skal dø.
Alle i familien er ådselgribbe, bortset fra moster Emma.
Hvem er gribbene?
Onkel Harold, stenrig og lige så nærig.
Onkel Albert, dødkedelig.
Og onkel Cedric. Han maler, men ikke for kunstens skyld.
I fjor havde han og en model ...
- Alexander! - Han er sådan.
- Der var også en onkel Edmond. - Var?
Han stoppede en hel bombe under krigen alene.
Der var ingen i nærheden. Han deserterede nok.
Hvem har ansvaret for dig?
Mor hed Edith, men hun er død.
Far er Brian Eastley.
Professionel bokser - Battle of Britain.
- Nå, den Brian Eastley. - Ja.
Jeg skaffer ham kampe, når jeg får min arv. Her er det.
Det var på tide. Nu går jeg.
Jeg bliver ikke her efter mørkets frembrud.
Kasserollerne står i skabet ovenover komfuret.
Krydderierne er derinde.
- Tak. - Farveller.
- Farvel. - Farvel.
- Hvad er der? - Jeg var bare høflig.
Hun oser af charme.
- Se på det her? - Hvad?
Fase fire i anti-Kidder kampagnen.
Strålende!
Middag klokken otte, tak.
Du er vist faldet til.
- Generer det dig? - Måske.
Føl dig ikke alt for hjemme.
Ikke?
- Hvem er du? - Den ny hushjælp, sir.
Dr. Quimper. Jeg kommer ofte.
- Alexander, formoder jeg. - Ja, desværre.
Mr. Ackenthorpe venter mig.
- Nu skal jeg vise Dem op. - Det behøv ...
Doktor ...
Hvor er de forbandede tændstikker?
- Er det Dem? - God morgen.
Hvad gør De her? Snuser selvfølgelig.
Hvor er mine tændstikker?
Hvis De vil ryge, åbner jeg vinduet.
Jeg er tilhænger af frisk luft. Er De ikke?
Jo, jeg er, miss ...
Hun hedder Marple og er kold som marmor.
Bare giv mig lungebetændelse.
I skal nok slå mig ihjel på en eller anden måde.
De lever, til De bliver hundrede, hvad jeg end gør.
Sig, hun skal lade vinduerne være og tænde min cerut.
Falder han i søvn af det der?
Det er desværre stimulerende.
- Vend Dem om på siden. - I Guder.
Hold den tættere på, kvinde.
Der er gået en god hestedoktor tabt i Dem.
Jeg var dårlig til heste.
Hvordan gik fødselsdagsfesten? Kom hele familien?
Ja, de blev hele weekenden. Gratis mad og logi fra i fredags.
- Fredags. - Hvad angår det Dem?
Det gør det ikke, men det var også en interessant dag for mig.
Hvor gammel blev De?
Pas Dem selv. Det var en rædselsfuld weekend.
Jeg håber ikke, jeg behøver se dem igen før om lang tid.
- Det var grimt sagt om familien. - Det er ikke en pæn familie.
Gæt, hvad ham Cedric gjorde.
Han sagde til Emma, at hun skulle flygte og gifte sig.
Sådan en egoist!
Det vil da ikke være så dumt for Emma at gifte sig.
Jeg skal ind til byen.
- Vil De køre med mig? - Hvorfor skal du ind til byen?
Jeg skal betale regninger.
Penge er en anden sag. Man skal ikke stole på nogen. Kør.
- Må jeg tilbyde Dem et lift? - Tak.
Så sparer jeg en taxa. Jeg betaler Dem rigeligt i forvejen.
- Jeg sender en regning. - Jeg henter min frakke.
Vi ses på fredag. - Farvel, miss Marple.
Farvel, doktor.
Hvis du ikke lukker vinduet, bliver du fyret.
I så fald kræver jeg fire ugers løn.
- Forsvind fra mit åsyn, kvinde. - Gerne.
Du fordeler ikke vægten rigtigt.
Jeg vandt faktisk Damernes åbne handikapkonkurrence i 1921.
- Ja? - Du må have meget at tage dig til.
Nej, slet ikke. Vi har aldrig haft en golfspillende hushjælp.
Jeg er en fri kvinde.
- Du slog skævt. - Jeg ved det godt.
- Ved du hvad? - Hvad?
Jeg tror, du slog sådan med vilje.
Hvis du vil hjælpe mig -
- leder du efter den skæve bold og jeg efter den skruede.
- Har du fundet din? - Ja, og du?
- Den er helt væk. - Jeg har flere.
Du har åbenbart brug for dem.
- Vil du vise mig næste slag. - Selvfølgelig.
Kan du komme over mod udhusene?
Det er nok ikke umuligt.
Glimrende.
Det var godt nok for en dreng i min alder.
En chip og en putt så havde jeg fået den i tre slag.
Har din morfar heste?
Ikke længere. Der er kun relikvier fra gamle dage.
Nostalgi, det rammer mange ældre. Vil du kigge?
Jeg er vel gammel nok.
- En gammel gig. - Den blev brug til besøg i byen.
- Og viktoriavognen til kirke? - Ja, om søndagen om sommeren.
- Og coupeen om vinteren? - Formentlig.
Det spøger her. Morfar fandt en mand hængende i tagspærene.
Han havde været død i en uge.
- Det var slemt. - Alexander!
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke.
- Jeg ser efter. - Værsgo.
Der blev vi bange.
- Synd. - Hvad troede du?
Kroppe. Levende selvfølgelig.
Her plejede at komme elskende par -
- til morfar fik Hillman til at stoppe det.
Der sker meget her.
- Der var en pige ... - Så er det godt.
Der kan sidde flere fugle.
Se, her må have været nogen, det er ikke tante Emmas.
Det er min, jeg må have tabt den.
Tak. Det var en gave.
Er du på flugt fra politiet?
For meget tv. Du må lære at tøjle din fantasi.
Hvad er der der? Flere relikvier?
Ja. Frugterne af morfars ægyptiske fase.
Minsandten, det var interessant.
- Ingen må gå derind. - Slip!
Hvad laver du?
- Drengen viste mig rundt. - Hvilken dreng?
- Alexander. - Du lyver.
Alexander, kom ud derfra.
Man skal passe på. Han giver ørefigner.
Din morfar kan ikke lide snusere. Tro ikke, jeg ikke siger noget.
Jeg tror dig, trods dobbeltnegationen. Kom, Jane.
Bravo, unge mand.
Hvad?
Nej!
Hør her.
Ring anonymt til politiet.
Nævn ikke mit navn. Jeg er på stedet.
Miss Marple!
Jeg gyser, når jeg tænker på De er derude alene.
De har vel ikke brug for en gartner?
Har de en? Jeg skal nok gøre, som De siger.
Pudderdåsen! Hvis morderen ved De har den ...!
Vær forsigtig, min kære.
Ring til kommissæren.
- Nå? - Jeg har aldrig set hende.
Hun er ikke herfra.
Hun skal væk herfra.
Hvis du ikke havde ladet laden stå ulåst, kom folk ikke og snuste.
- Har du det godt, far? - Ja, selvfølgelig.
Jeg har set lig før, og jeg er snart selv et.
Jeg går med op til huset.
Nogen forsøgte at få hende herind.
Det må have krævet en uhørt styrke.
- Kommissær? - Ja, doktor?
Måske kan det her hjælpe.
- Fortsæt. - Kvinden ...
Ingen kender hende, og tøjet ser udenlandsk ud.
Måske fransk.
Interessant. Tak, doktor.
- Det var bare en tanke. - Den kan vise sig nyttig.
Det var fordi jeg ikke genkendte hende, jeg kender ellers alle her.
Sikkert.
Der må være en forbindelse mellem hende og familien.
Jeg kalder dem sammen.
De kan ikke tåle hinanden.
Jeg tror Dem. Men arbejdet må gøres.
Har de flere tjenestefolk?
Ja, det har de.
Du milde himmel! Dem!
Ja, fjollede mig.
Se.
Det er bare en cigaretpakke, den er nok ikke vigtig.
Det vil jeg huske.
Hvad venter De at finde?
- Ledetråde. - Naturligvis.
Tror De virkelig, De finder noget?
Nogen har slæbt liget derfra og her hen til.
Noget kan være faldet af på vejen, ikke sandt?
- Jo. - Fandt De noget?
Nej, ingenting.
- Familien er her. - Tak, jeg tager dem senere.
Det er de sikkert glade for, god jagt.
En idiot kvæler sin kæreste, sikkert velfortjent -
- og hvad gør de?
De vrimler rundt og blander sig i vores privatliv.
Det sagde jeg til kommissær Haddock, eller hvad han hedder.
- Craddock, sir. Skal jeg servere? - Selvfølgelig.
Jeg sagde i al fald til Haddock -
- at ingen i min familie har set den kvinde før.
- Hvor ved du det fra? - Det her er absurd.
Hun er ikke herfra, men bliver fundet i vores stald.
En af os kunne have kendt hende.
- Hun var måske din kæreste? - Hvad?
Ja, Cedric kan have ret.
- Det har han aldrig. - Set fra politiets synsvinkel.
Du er ikke bange for familiens ry. Men du er vel ikke en del af den.
Hvem ringede til politiet?
Det ved jeg!
Hvem?
En der vidste, at liget var der.
Er der mere kaffe?
Værsgo.
- Det var ikke nogen af os. - Hvem ved?
Og hvad så? Kvinden var sikkert spion.
- Pjat. - Politiet tror, hun er udlænding.
Mange englændere tager til Paris og køber tøj.
Ingen anstændige.
Dr. Quimper er her, mr. Ackenthorpe.
Får du vitaminindsprøjtninger endnu?
Jeg tager alt for at overleve jer -
- og jeres lange fingre.
Jeg ser, om jeg kan hjælpe politiet.
Udsøgt kaffe, Jane.
Kommissæren forhører jer senere. I må hellere gøre alibierne klar.
En fiffig fyr.
Politiet sagde hun blev myrdet i fredags, I var her alle sammen.
De forhører alle.
Vi kom ret sent.
Men hvad gjorde alle inden da?
- Albert, hvad lavede du? - Jeg?
Sig ikke, du var på kontoret?
- Jeg ... Nej. - Aha!
Jeg ville ind og se en film.
- Med Brigitte Bardot? - Det her er latterligt.
Er det? Hvad lavede du selv?
Kan din sekretær bekræfte dine forehavender?
- Det angår ikke dig. - Jeg er udenfor fare.
- Jeg var i klubben. - Den har vel en bagdør?
Ja, men jeg kom ikke hertil før lørdag.
Du kunne have slæbt liget herhen i fredags, være kørt tilbage -
- og have siddet i din sofa, da klubben lukkede.
Kan en af dine veninder sige god for dig?
Min nuværende overbeviser sikkert kommissæren -
- lige som din sekretær.
Vil du servere min kaffe i biblioteket bagefter?
Naturligvis.
Han er godt nervøs.
- Du er meget rolig. - Det har jeg al mulig grund til.
Jeg har tænkt over det. Hvis kvinden var udlænding ...
Tænk på piger lidt oftere, så forandrer du dig måske.
- Det er komisk. - Ja.
Hvis hun var fransk, kan det være hende.
Hvem?
- Hende Martine. - Martine?
Den franske bondepige, der gav os problemer.
Hende Edmund var så vild med.
Det er længe siden.
Det ved jeg.
Men det er en mulighed.
Hvorfor skulle hun dukke op død i vores stald 16 år senere?
- Det er skørt. - Det var ikke min idé.
- Hvis var det så? - Emmas.
Emma?
Emmas? Mærkeligt.
Paul!
- Elskede ... - Nej, søde Paul!
Hvor længe skal det her fortsætte? Vi må fortælle den gamle det.
- Ikke endnu. - Hvorfor ikke?
Jeg tror, at en i familien kan være morder.
Emma!
Jeg har fået et brev.
Jeg kan ikke tie om det længere. Læs det.
Mit franske er ikke så godt.
"Kære miss Ackenthorpe, det vil nok forundre Dem at høre -
- at De har en svigerinde."
"Jeg giftede mig med Edmund ti dage før han faldt."
"Jeg ville glemme mit ægteskab, men jeg kommer til England"-
- "og vil gerne møde alle sammen."
"Jeg skriver til Dem i stedet for Deres far, da han er syg -
- og min eksistens kan komme som et chok for ham og Dem."
"Med venlig hilsen, Martine Ackenthorpe."
Jeg troede, Edmund blev dræbt, før de nåede at gifte sig.
- Det troede vi alle sammen. - Hvad tænker du på?
Kvinden, der blev kvalt, må have været Martine.
Hvis hun var Edmunds enke skulle hun også arve.
Jeg forstår.
Hvad skal jeg gøre?
- Har du fortalt det til nogen? - Nej.
Jeg sagde til Albert, hvis hun var fransk, kunne hun være Martine.
Hvad sagde han så?
Han affærdigede det, men virkede nervøs.
- Du må fortælle politiet det. - Så tror de, vi gjorde det.
- Hvad vil du ellers gøre? - Det ved jeg ikke.
Du må fortælle dem det.
Jeg vil tænke over det.
Gå nu.
- God eftermiddag. - God eftermiddag.
- Der er De jo. - Toget var forsinket.
God aften, kommissær.
De kendte vel til pudderdåsen?
Tja ...
Jeg syntes, det var bedst at sige det.
- Det var klogt. - Tak.
Alt andet havde været alvorligt.
Vil De have te?
Nej, tak.
Hvad betyder det, at pudderdåsen blev stjålet fra Dem?
Kaffe?
Tyven og morderen er nok samme person.
Han eller hun er i huset, så Deres liv kan være i fare.
Tror De virkelig det?
De må holde op her ...
... i aften!
Det skal De, miss Marple.
Så siger jeg op i morgen.
Godt, så er det afgjort.
Men jeg har en måneds opsigelse.
- Vil De have en øl? - Jeg ...
Glem det.
- God aften. - God aften.
Hvordan gik det med testamentet?
Når nu kommissæren sagde sådan ...
- Fik De det at se? - Ja.
Hvad stod der?
Mr. Ackenthorpes far stod ikke på god fod med ham.
Det forundrer mig, fortsæt.
Huset og renterne af formuen er hans -
- men han må ikke røre selve formuen.
- Det var det første. - Ja?
Det andet er, at pengene går til hans børn, når han dør.
Til Emma, Cedric, Harold og Albert.
De andre to i testamentet, Edith og Edmund, er allerede døde.
Så får de andre mere.
Ediths søn får hendes andel.
Og hans far?
Indgifte slægtninge arver ikke.
Eastley er kun interesseret i Alexanders andel.
- Dr. Quimper er her. - Send ham ind.
Deres besøg har været nyttigt.
- God morgen. - Sid ned.
Tak.
Ved man, hvem kvinden er?
Fransk politi har ingen tip.
De formoder, hun er fransk?
Tøjet og make-uppen er fra Paris.
Vil De tale om det?
Nej.
Før jul fik mr. Ackenthorpe maveproblemer.
Han spiser for meget af den fede mad.
Han sagde De havde en mistanke om arsenikforgiftning.
På et tidspunkt troede jeg der var noget galt.
- Analyserede De maden? - Nej.
- Hvorfor ikke? - Der var ingen tegn.
Ingen tidligere maveonder -
- der normalt forekommer ved arsenikforgiftning.
- Små regelmæssige doser? - Præcis.
Undskyld ...
Ja?
Stil hende ind.
- Miss Ackenthorpe. - Emma?
Ja.
-Hallo. - God morgern.
Jeg har et brev fra ...
Jeg forstår. Kan De læse det for mig?
Tak. Jeg sender en efter brevet.
Vi checker med det franske politi.
Farvel.
- Ved De, hvad det handlede om? - Ja.
- Det gør jeg. - Hvorfor sagde De ingenting?
Jeg elsker Emma og vil giftes med hende.
Jeg sagde, hun skulle sige det.
lnsisterede De?
Nej, det var vigtigt, at det var hendes egen beslutning.
Jeg forstår.
Tak. Var det alt?
Er den døde kvinde Martine?
- Hvem ellers? - Blev hun dræbt af en af familien?
Det siger jeg ikke.
Ja så ...
Tak.
Nå, sir?
- Jeg er bekymret, Bacon. - For lægen?
Nej, ikke for ham. For miss Marple.
- Søger du noget? - Nej!
Er alt i orden?
Ja. Hvad vil De?
Jeg ville bære fars sengevarmer op for dig.
Det var venligt, den er klar.
Det er sikkert uvejret.
El-tilførslen er lidt ustabil ligesom resten af huset.
- Du er vist lidt oprevet. - Slet ikke.
- Tak. - Tak.
Hvad laver du?
- Leder efter lys. - Du burde sove.
Jeg læser.
- Må jeg spørge, hvad du laver? - Jeg prøver at tænde.
Det virker ikke.
- Ja? - Der er strømafbrud.
Det sker tit, lån mig den.
- Kom tilbage! - God nat, Jane.
Hvem er det?
Mr. Cedric.
Der er strømafbrud, det sker tit.
- Jeg finder nogle lys. - Vent lidt.
Min søster siger, du kom for nogle dage siden.
Du ligner ikke en hushjælp.
Jeg må tjene til livets ophold.
Liget blev fundet dagen efter du kom.
- Du fandt det. - Hvorfor tror De det?
Det passer så fint.
- Du ringede til politiet. - Det var ikke mig der ringede.
- Ikke? - Nej.
Hvem er du, og hvad laver du her?
Det har jeg sagt.
Jeg holder øje med Dem, miss Marple ... Jane.
Hillman. Jeg vil tale med dig.
Hjælp!
Hvad er der?
Albert. Hjælp Albert ...
Alexander, ring efter lægen, hurtigt.
Jeg kunne intet gøre.
Hvordan har de andre det?
Emma, Cedric, Harold og Eastley er ikke så hårdt ramt.
Den gamle klarer sig, han er sej.
De er oppe i morgen.
- Ingen tvivl om årsagen? - Nej.
- De blev forgiftede. - Tak, doktor.
Quimper! Quimper!
Typisk, at Harold vræler højst.
Det her er den sidste kyllingebouillon.
- Klar? - Næsten.
Send det til laboratoriet. Vi kører.
Nå?
Svampesuppe, karry and med ris og æbletærte,
Tak.
- Svampesuppe fra dåse? - Afgjort ikke.
Svampe, kyllingebouillon, mælk, mel -
- citronsaft, lidt urter ...
Svampe?
Jeg spiste den selv, udsøgt.
Sikkert. Og tærten?
Jeg kan ikke modstå min egen tærte eller andres.
- Karryen? - Ja.
God, det er klart, men med ris er det fedende -
- og jeg spiste jo af tærten ...
- Hvor kom anden fra? - Mr. Harold skød dem.
Han kan vist lide at dræbe.
Alexander har vist heller ikke spist karryen.
Nej. Jeg troede, han ville kunne lide den, et mærkeligt barn.
Kom nogen ind i køkkenet, mens De lavede maden.
Ikke mens jeg var der. Men jeg har andre pligter.
Alle kunne være gået derind.
Seks personer forgiftes, kun en dør.
Det har også slået mig.
En meddelelse fra politidirektøren.
- Han venter på rapporten. - Javel.
- Personligt. - Hent bilen.
Javel.
- De to mord er nok forbundet. - Ja.
Vi må finde pudderdåsen.
Jeg har kun ledt i et værelse.
- Hvis? - Alberts desværre.
- Nu må jeg køre. - Jeg ved det.
Politiet arbejder altid.
Det gør kvinder også.
Vær nu forsigtig.
Ring, hvis De finder ud af noget.
DEN PERFEKTE KOGEBOG
Laboratoriet fandt arsenik i karryen.
Kun nok til at give mavekneb, ingen dødelig dosis.
- Så Albert fik en ekstra dosis? - Hvorfor forgifte de andre?
Hvis morderen er en af familien, ville han også blive dårlig.
Sig, at han ikke gør det. Gartneren - Hillman.
Det forlyder at han får en stor arv, når Ackenthorpe dør.
- Det er muligt. - De glemmer den døde kvinde.
Forgiftningen betyder hun var Martine Ackenthorpe.
Har det franske politi fundet noget?
Der er ingen vielsesattest.
Byen Ackenthorpe var stationeret i blev udbombet.
Alle registre blev ødelagt.
Det er hele mønstret for mordet.
Kun et familiemedlem ville se hende død.
Ja, myrd alle slægtningene bortset fra den gamle.
Når han så dør, arver man pengene og ejendommen.
Albert må have fået sin anden dosis efter middagen, måske i en drink.
Drik det ikke.
- Hvorfor ikke? - Frokosten er klar.
- Hvad skal vi have? - Kødsuppe og æggekage.
- Kødsuppe? Jeg bad om bøf. - Lægen sagde kødsuppe.
Fanden tage ham. Jeg bestemmer her.
Jeg er træt af flydende føde. Fjern det.
Javel.
Hillman, en flaske til.
Hvis kvinden var Martine -
- og du gav brevet til politiet, ser en af os skyldig ud.
Både i hendes og Alberts død.
- Ja, en af os. - Hvor er det typisk dig.
Du tænker præcis det samme.
Hvis det ikke var dig, tror du, det var mig.
Hold op.
Eller måske dig.
Nu er det nok med det pjat.
Det mener politiet ikke.
Sig, hvad du vil, men hold Emma udenfor.
Man kunne godt tro, at Emma beholdt brevet -
- for at udnytte det.
Hvad mener du?
Så snart Martines lig blev fundet -
- blev alle i familien mistænkt. Også du, Emma.
Da du viste dem brevet, var alle under mistanke bortset fra dig.
- Det har jeg ikke tænkt på. - Du er ikke rigtig klog.
Kvinden blev kvalt. Kunne din søster klare det?
Emma er en køn kvinde, ikke?
Hun kan få en anden til det beskidte arbejde.
Nu går vi.
Emma har et godt øje til doktoren.
Det bliver svært for dig at gifte dig ind i familien igen.
- Der ramte jeg vist et ømt punkt. - Ja, jeg drejer halsen om på dig.
Sikkert, men sig mig en ting først.
Mødtes du og Emma aftenen før liget blev fundet?
- Jeg ... - Hillman så jer.
Ja, vi mødtes.
- Han bad mig mægle for ham. - Hvorfor?
Jeg ville låne penge.
Jamen dog.
Hvad laver du?
- Reder senge. - Det gjorde du i morges.
Ja, men pudevårene skulle skiftes.
- De ser rene ud. - Det synes jeg ikke.
Bare hun ville skynde sig. De ved, jeg ikke kan lide mørke.
Er du bange for, at du nogen tager dig?
Det er sjovt, som det kan gå.
Min søsters ene havde mæslinger, hendes Ernie brækkede armen -
- og hendes mand fik bylder indenfor samme uge.
Helt utroligt. Og nu er det det samme her.
Først et væmmeligt mord, så bliver mr. Albert forgiftet.
Hvad bliver det næste?
Der sker altid tre ting.
Undskyld ventetiden, men doktoren var hos mr. Ackenthorpe.
Lang tid for så lidt.
Den yngre generation. Det siger jeg Dem.
Hvad er der?
Det er mr. Harold.
Var det ham, eller en anden der trykkede af?
Det kan være selvmord.
Harold dræbte de to andre, angrede og tog den lette udvej.
Alle vidste, han gik på jagt før middagen.
Han blev skudt på 5 cm afstand.
Javel.
En han kender beder om at låne geværet og ...
- Det kan være selvmord. - Det er det vi skal tro.
Vi skal ikke have flere mord. Kom!
- Hvor skal vi hen? - Op til huset.
Jeg vil finde den pudderdåse.
En miss Marple vil tale med Dem.
- Kom ind. God eftermiddag. - Var De på vej ud?
- Ja. - Jeg skal fatte mig kort.
En smuk lille ting, ikke sandt?
- Hvem havde den? - Alexander.
Jeg burde havde vidst det, en håbløs dreng, han spillede midt om natten.
- Er vi tilbage ved begyndelsen? - Nej.
Jeg tror, jeg ved hvem morderen er.
Det svære bliver at afsløre ham.
- Sid ned. - Tak.
Behold det udtryk.
Nej, nu ødelagde De det.
Går det ikke, som det skal?
- De antyder altid alting. - Det er meningen.
Lad være at pylre.
Hvis jeg vil ned, kommer jeg det.
Den her stol, Hillman.
- Far, du vil da ik... - Ti stille!
Når han har bestemt sig ...
Jeg bliver ikke heroppe alene.
Jeg bliver bare myrdet i min seng. Vi er i sikkerhed sammen.
- Jeg er enig. - Hvor usædvanligt.
Jeg vil have en drink. Ikke af dig ... Quimper.
Det får De.
Læg den over knæene.
Hvor hyggeligt, skal vi spille bridge?
Det var bare en ide.
- Hvad har du der, knægt? - En fin lille ting.
Fransk empire. Sikkert værdifuld.
- Hvor har du den fra? - Den tilhører miss Marple.
- Så aflever den. - Jeg lånte den bare.
Jeg lægger den tilbage senere.
- Kom ind, doktor. - Ventede De mig?
- Sagde Alexander det ikke? - Hvilket?
En glemsom dreng.
Jeg har ondt i halsen og bad ham bede Dem om at kigge ind.
Nå sådan.
Det er længe siden, jeg har haft ondt i halsen.
Så har De været heldig. Hovedpine?
Nej, kun ondt i halsen.
Lad os se på den.
Den ser fin ud.
- Det er den, ikke? - Hvor har du den fra?
- Jeg fandt den. - Hvor?
- I stalden. - Ja?
Gab op.
- Sig "ah". - Ah.
Ingen betændelse.
Var det ikke uærligt at beholde dåsen?
Ikke under omstændighederne.
- Nogen hævelser? - Det tror jeg ikke.
Jeg har set Dem sådan en gang før med hænderne om en kvindes hals.
Det var på et tog, De var ved at kvæle hende.
- Sikke en anklage. - Jeg har flere.
De vil have pudderdåsen, fordi De gav den til kvinden -
- og den kan spores til Dem.
- Hun var nok Deres kone. - Ja så?
De dræbte hende efter at have skrevet brevet til Emma.
- Underskrevet Martine Ackenthorpe. - Hvorfor skulle jeg det?
Efter mordet var De fri til at ægte Emma.
Brevet fik folk til at tro at den døde kvinde var Martine -
- og til at mistænke en af familien i stedet for Dem.
Hvordan nåede du frem til den hypotese?
Jeg fandt liget.
Martine var eller er stadig, en bondepige fra Normandiet.
Den døde kvinde havde aldrig arbejdet på en bondegård.
Jeg så hendes hænder.
- Fortsæt. - Gerne.
De forbedrede deres fremtidsudsigter ved at dræbe Albert og Harold.
Hvordan?
De kom arsenik i min karry, -
- hvilket er helt utilgiveligt, -
- vel vidende at De ville blive tilkaldt.
Derefter var det let at give Albert en sidste dosis.
Og Harold?
De skød ham og fik det til at ligne selvmord.
Genialt.
Mere end det.
De kom herind for at hente pudderdåsen.
En soleklar sag.
Det er en skam, De ikke kommer til at fremlægge den.
Et mord til er muligvis et for meget.
Det vil ikke ligne et mord.
På dødsattesten, som jeg underskriver, står hjertesvigt.
- Er alt i orden? - Ja.
De er anholdt. Alt ...
Alt hvad jeg har sagt kan bruges som bevis.
De havde ret i det hele.
De er en meget modig kvinde. God aften.
Det var på tide!
Jeg ville se ind, før jeg tog af sted.
- Du må ikke rejse. - Jeg har mit eget hjem.
- Sælg det. - Hvorfor?
Når alt kommer til alt ...
Du er jo en god kok -
- og virker skarpsindig og ...
Jeg vil gifte mig med dig.
- Nå? - Jeg er selvfølgelig beæret.
Kom til sagen.
- Det går ikke. - Hvorfor?
Hvis jeg skulle tage det skridt, er der en anden.
Nonsens! Det tror jeg ikke på. Hvem ville have dig?
Åbenbart De, mr. Ackenthorpe.
Farvel.
Kvinden er gal.
- Jeg er så glad ... - Det var pænt af Dem at komme.
- Tillad mig. - Tak.
MURDER SHE SAID
SLUT